Author: Ipa

ОСВІТНЯ СКАРБНИЦЯ

№ 2 ЖОВТЕНЬ 2013 ГАЗЕТА ОСВІТЯН
БЕЛЗЬКОГО ОКРУГУ

Один з найбільш шанованих професійних свят усіх працівників освітньої сфери - День вчителя. Чудова професія вчителя знайшла своє визнання не тільки в наших серцях. Починаючи з 1994-го року це особливе професійне свято - День вчителя, було визнано і на міжнародному рівні. Всесвітня організація з питань освіти, науки і культури - ЮНЕСКО, внесла цей День в список офіційно затверджених міжнародних свят, важливість яких невід’ємно підкреслюється для всіх національностей і культур нашої планети і відзначається щорічно 5-го жовтня. Однак у нас цей факт не викликає подиву. Для народів колишнього Радянського Союзу особлива повага до професії вчителя була оголошена і закріплена на державному рівні ще з 1965 року. Тоді педагогів і вчителів вшановували в кожну першу неділю другого осіннього місяця, у жовтні.
Дати святкування Дня вчителя у багатьох країнах свої. Російська Федерація, наприклад, приєднавшись до міжнародної ініціативи, святкує День вчителя, починаючи з 1994-го року - 5-го жовтня. Незалежна Україна День працівників освіти відзначає згідно зі своїм новим законодавством традиційно, в першу неділю жовтня (Указ Президента України від 11-го вересня 1994-го року № 513/93 про «День працівників освіти»).
Бажаємо вчителям міцного і непохитного здоров’я, трепетного ставлення їх учнів і найкращих успіхів у будь-якому освітньому процесі до якого нас приводить наше багатогранне життя! Зі святом вчителя Вас!
Марчук Тетяна
учениця 11 класу
Острівського НВК

У ЦЬОМУ ВИПУСКУ:

Жовтень багатий на події	1
Нас кличе у мандри дорога	2
І знову про футбол...	3
Шевченко—геній!	4

"В єдності — сила народу! Боже, нам єдність подай".

14 жовтня Острівський НВК відзначив як подвійне свято – учні провели радіопередачу «День пам’яті УПА» та взяли участь у Богослужінні біля фігури Матері Божої «Покров Пресвятої Богородиці»
Медюк Марія
учениця 11 класу

#

Нас кличе у мандри дорога

Одна з найприємніших та незабутніх подій 2013 року-це наша туристична подорож у Карпати, яка закарбувалась у наших серцях назавжди.
На канікулах наша шкільна дружна компанія у складі 16 учнів Белзької ЗШ І-ІІІст. на чолі з директором школи та організатором цієї поїздки Золочівським Володимиром Романовичем і вчителями Цибуховською О.В та Зайцевою О.С. вирушила в подорож у гори.
Ми ретельно готувались до цієї поїздки. Були в нас і намети,і спальні мішки,і казан,і лопата,і все, що має бути у туристів. І ось настав час вирушати у дорогу. Всі мали гарний настрій і уже готові були підкорювати Говерлу. Але попереду у нас була ще кількагодинна дорога. Добирались ми до місця призначення автобусом, яким кермував чудовий водій-пан Іван. Увесь час ми співали і веселились, тому дорога промайнула непомітно.
Першого ж дня ми відвідали Манявський скит, де нам провели екскурсію. Ми дізнались дуже багато цікавого. Мали змогу побачити ікону Богородиці «Ігумені Манявської», а також піднятись до Блаженного каменя, з-під якого струменить цілюща вода. Зробивши кілька фото на згадку, ми вирушили далі.
А далі був Манявський водоспад-один із найчудовіших та найвищих карпатських водоспадів. Дорога до нього далека, зате дуже мальовнича. Дехто з наших сміливців навіть вирішив випробувати гірську холодну воду і покупатись під водоспадом. Було надзвичайно цікаво і захоплююче ,та нам потрібно було вирушати далі.
Уже під вечір ми знайшли місце, щоб розкласти намети. Це була чудова галявина біля річки. Наші хлопці розкладали намети, збирали дрова,розпалювали вогнище, носили воду-проявляли риси хороших майбутніх чоловіків. Ну а дівчата ж, звичайно, майбутніх господинь готували вечерю, і в таких екстремальних умовах ми робили це вперше. Уже через годину вечеря була готова. Було смачно і всі залишились задоволені.
Наші хлопці залишились підтримувати вогонь, ну а ми пішли відпочивати, тому що вранці нас чекала дорога на Говерлу.
Піднятись на найвищу гору України дуже хотілось. Чули, що вона дуже мальовнича, але ніколи не думали, що настільки вона заворожує своєю красою і свіжим гірським повітрям. Вирушили ми з оптимізмом, проте дорога була тривала і виснажлива. Це була боротьба, як всієї команди, так і кожного зокрема. Проте Володимир Романович зумів підтримати командний дух, усю дорогу вдало знаходив індивідуальний підхід до кожного, хто потребував допомоги.
І ось омріяна мить. Майорить синьо-жовтий прапор. Ми на вершині Говерли. У всіх в очах були помітні іскорки щастя, а в декого навіть сльози радості. Ми зробили фото на згадку, дехто навіть залишив щось своє,щоб ще повернутись, щоб ще раз пережити ці прекрасні миті.
Але прийшов час спускатися. Дорога була не менш важкою, адже сил залишилося обмаль. Все ж таки ми повернулись до свого наметового містечка, традиційно розвели вогнище й приготували смачненьку вечерю. Але це був тільки початок вечора. Адже попереду була ціла ніч веселощів, ігор, пісень та забав. Одним словом, ніхто не спав до ранку. Таке просто неможливо забути.
Наступного дня ми почали підкорювати нову вершину-Скелі Довбуша. Унікальний скельний комплекс названий на честь легендарного опришка Олекси Довбуша. Це неповторне за своїми формами і розташуванням нагромадження гігантських скель, каменів, що нагадують дивовижних істот, покраяне глибокими, завжди темними ущелинами, ямами, потаємними ходами та стежками. Скелі Довбуша-це популярний туристичний куточок, який притягує до себе своєю загадковістю, таємничістю, екстримом. Наш гід провів нам пізнавальну екскурсію. Кожен мав змогу загадати бажання на «камені бажань». А далі ми пройшли через вузький прохід між скелями, який місцеві жителі називають «чистилищем». І кожен з печери вийшов з вірою, що його душа стала світлішою, що він очистився духовно.
Відвідали ми і сувенірний ринок у м. Яремче, де представлені всі види народно-прикладного мистецтва. Це і випалені дерев'яні вази, шкатулки, тарелі, ложки, діжки, різноманітний керамічний посуд, кахлі, скульптурки, вишиті й ткані сорочки, рушники, килими, вироби з бісеру, металу й шкіри.Ми придбати сувеніри на згадку про ці казкові місця, а також послухали неповторну говірку справжніх гуцулів.
Від імені всіх юних «волоцюг» хочу щиро подякувати нашим керівникам за чудову організацію поїздки в мальовничі Карпати. Та це лише початок. Сподіваюсь нами буде підкорена ще не одна вершина!
Учениця 11 класу
Белзької ЗШ І-ІІІ ст.
Крута Анастасія

«Правила футболу дуже прості, в основному, вони такі. Якщо це рухається, штовхай його, якщо воно не рухається - штовхай, поки не почне рухатися».
Філ Вуснем, тренер збірної США 60-х

#

І знову про футбол...

Всі ми чудово знаємо, що спорт - це невід'ємна частина у житті кожного. Серед різноманітних видів спорту найпоширенішим є футбол. Упродовж останніх років Острівський НВК більше зосереджений саме на футбольній грі.
15 та 16 жовтня на стадіоні нашої школи проводились окружні змагання з футболу. До складу команди Острівського НВК входили такі учні:
Дитюк Сергій,
Кашуба Богдан,
Коштура Павло,
Цимбаляк Микола,
Щепанський Михайло,
Семків Андрій,
Чиншовий Володимир,
Бобик Андрій,
Григоращук Володимир,
Маркусь Данило,
Маркусь Юрій,
Пагутяк Назар,
Харчук Олександр,
Лазаревич Іван.
Перемогу здобула команда Острова, друге місце зайняли Хлівчани, а третє - Белз.
Вітаємо наших учнів та бажаємо їм нових перемог, підкорення усіх вершин
Учениця 11 класу
Острівського НВК
Харко Христина

Команди перед грою

Цiкаве з iсторiї футболу

Підсумкова турнірна таблиця:

Футбольна кричалка «Оле-Оле-Оле» походить з Іспанії, де слово «Оле» вигукувати на кориді або танцях фламенко. А там воно з'явилося шляхом трансформації зі слова «Аллах», яке вимовляли у молитвах араби, що захопили Іспанію у 8 столітті.

Футбол офіційно заборонений в шести країнах, включаючи Афганістан, Кампучія Гренландію. Цікаво, що футбол (соккер, тобто європейський футбол) дозволений для гри в штаті Юта, США, тільки за умови, що поле розташоване не ближче, ніж в 1.5 милі від церкви. Для бейсболу, гольфу і американського футболу це відстань - 0.5 милі.

# сторінка

Шевченко—геній!

Сьогоднішня Україна, без перебільшення, постала на шевченківському моноліті духу, думки, слова. Його колосальний творчий спадок вражає: 240 віршів, балад, поем, драма «Назар Стодоля» і фрагменти двох незакінчених драм, 9 повістей (із 20 ним написаних, але втрачених), щоденник, автобіографія, 250 листів, археологічні замітки, статті і рецензії, буквар для народних шкіл...
Мистецька спадщина Шевченка–художника налічує 835 творів – живописних полотен, рисунків, офортів та ескізів (із них близько 270 не віднайдено). Був він першокласним акварелістом – відомо 210 його акварелей, передусім пейзажів, які за рівнем мистецької досконалості стоять у ряду світових здобутків малярства; блискучим портретистом–психологом, про що свідчать 150 портретів, серед яких – 43 автопортрети; офортистом – відомі 6 офортів серії «Живописна Україна» та 21 офорт, етюди з натури, виконані в Аральській та Каратауській експедиціях, які вражають віртуозністю виконання, поєднанням документальної вірогідності і високоодухотвореності
Тарасу було двадцять шість, коли у Санкт-Петербурзі 1840 року вийшов друком перший «Кобзар» – невелика книжка, яка містила тільки вісім творів. Книжка зробила його відомим на весь слов’янський світ. Дехто вчився української мови власне тільки для того, щоб бути спроможним читати і розуміти Шевченка.

Коли б мені прийшлося одним словом схарактеризувати поезію Шевченка, то я сказав би: се поезія бажання життя. Свобідного життя, всесторонній, нічим не опутаний розвій одиниці і цілої суспільності, цілого народу, – се ідеал Шевченка, котрому він був вірним ціле життя.
І. Франко

ОСВІТНЯ СКАРБНИЦЯ
Наша адреса:
Острівський НВК «ЗШ І-ІІІ ст. – дитячий садок
с. Острів
Тел.. (03257)52-1-68
Головний редактор:
Ірина Жолобович
Редакційна рада:
Гулич Ірина
Марчук Тетяна

Новопетровське укріплення з моря

Ел.пошта:
ostriv-school@ukr.net

Циганка-ворожка

№з/п	Команди	І	В	Н	П	М	Очки
1	Острів	4	4	0	0	6-0	12
2	Хлівчани	4	2	1	1	9-3	7
3	Белз	4	2	0	2	6-5	6
4	Угнів	4	0	2	2	2-4	2
5	Муроване	4	0	1	3	0-11	1